Tiha je noč, vse že spi,
srce moje še bedi.
Ker spomini se bude,
mi zaspati ne puste.
Ljubil sem deklico, ljubil sem jo srčno,
ljubil sem jo srčno, nihče ne ve kako.
Ker revna je bila, ljubiti je nisem smel,
ljubiti je nisem smel in z drugo sem odšel.
Ko sem ženil se, bila je žalostna,
ob tihi reki sama me je čakala.
V eni roki ji bila je rožica,
a v drugi je držala čašico solza.
Vse pravice pripadajo avtorju besedila.
![](https://www.besedilo.si/wp-content/themes/besedilo/img/Igram-si.jpg)