Moj ded se je tukaj rodil
in trdne pognal korenine,
v potu si hišo zgradil,
to bil je začetek družine.
Spominjam se babice še
in njenih prijetnih razvajanj,
kje tisti zdaj časi so že,
priklical bi rad jih nazaj.
Domači kraj, nebeški raj!
Družina, prijatelji vsi moji tu žive.
Domači kraj, ne vem, zakaj
le zate bije vedno mi srce.
Mi oče tako je dejal:
»Ni lepše nikjer na tem svetu.
Če kdaj se v svet boš podal,
nazaj se boš vrnil ob letu.«
Prav to se zgodilo mi je,
zdaj prednike lažje razumem,
nenehno me vleče srce
v hišo na robu vasi.
Domači kraj, nebeški raj!
Družina, prijatelji vsi moji tam žive.
Domači kraj, zdaj vem, zakaj
le zate bije vedno mi srce.
Vse pravice pripadajo avtorju besedila.
![](https://www.besedilo.si/wp-content/themes/besedilo/img/Igram-si.jpg)