Tu, pri nas je v sončni zarji
veter prebudil pomlad,
bel metulj zajadral v jutru
je veselo preko trat.
Naj ga veter daleč nosi,
naj leti prek rosnih trat,
šla bom z njim čez trave
mavrico neba iskat.
Moj metulj je dar pomladi,
tiho jadra v sončen dan
in zvečer kot mehke sanje
sede mi utrujen v dlan.
Naj leti, naj nosi veter
ga čez širno le ravan,
naj poišče ptice,
ko se bo prebujal dan.
Vse pravice pripadajo avtorju besedila.
![](https://www.besedilo.si/wp-content/themes/besedilo/img/Igram-si.jpg)